Oleje dle API SM mají oproti API SJ a SL snížený obsah řady aditiv (nejvíce ušlechtilých aditiv bylo v API SH) a zejména sníženou hodnotu alkalické rezervy (TBN), tedy je v případě jejich aplikace do staršího motoru potřeba zkrátit interval výměny. Oleje v SAE 5W-50 zase mají zvýšený obsah modifikátorů střihové stability, které v provozu rychle degradují, tudíž je opět nutno ještě více zkrátit interval výměny.
spc píše:
... 10w-40 byvaju casto mineralne, nejde len o tu `5`ku, najlepsi pomer cena/vykon ma slusna polosyntetika a to prave zarucuje ta `5`ka, pretoze u mineralneho oleja sa dosiahne tazko...
Rozhodně nehleďte na nápisy ohledně minerálnosti/syntetičnosti na obalech olejů, neboť kromě trhu SRN (tam to mají legislativně upraveno, aby zákazník nebyl klamán) nemají vůbec žádnou vypovídací hodnotu ohledně charakteru použitého základového oleje! Naprostrá většina olejů na evropském trhu jsou dnes hydrokraky (HC), které kolem syntetického základového oleje (estery, PAO a PAG) ani neprošly. Výjimku tvoří snad jen některé oleje v SAE 0W-40, jenže ta cena... A např. Total "něco" 7000 SAE 10W-40 má vyšší podíl PAO, než Total "něco" 9000 SAE 5W-40, tedy je "syntetičtější".
Pozn.: Nejběžnějšími viskozitami oleje v USA v 90. letech byly 10W-30 a 0W-30; ten druhý byl v té době ještě skutečně syntetický a také 2x tak dražší. Na tamním trhu nejčastěji se vyskytujícím olejům také odpovídala doporučení výrobců vozů, včetně pro 3000GT/Stealth. Doporučení zároveň vycházela z obvyklých provozních podmínek na daném trhu, v případě USA tedy z přísných rychlostních limitů a odtud obecně z nízkého tepelného namáhání motorů. Zato v Evropě tomu zvláště tehdy bylo úplně jinak, proto frčely oleje s horním číslem 40 a 50. Přidruženým důvodem bylo i to, že ještě nebylo nutno hrát si na nízkou spotřebu v normovaném cyklu, ostatně ony normy pro měření spotřeby paliva byly zcela jiné.